Den 1 november 1954, efter 130 års fransk närvaro-
- inleder Nationella befrielsefronten (FLN) en beväpnad kamp i Algeriet.
Som svar på FLN:s önskan att förhandla om självständighet-
- skickar Frankrike 500 000 soldater.
1959 kritiseras Frankrike av FN-
- och de militära insatserna i Algeriet intensifieras.
I FIENDENS NÄRHET
Algeriet, juli 1959 någonstans i Kabylien...
Sparvhöken anropar Stengeten. Hör ni mig?
Stengeten till Sparvhöken. Jag hör er.
Sparvhöken till Stengeten. Vi är vid 835 om tio minuter. Kom.
Uppfattat. Vi täcker er bakifrån vid 735 om en halvtimme. Klart slut.
Uppfattat. Klart slut.
- Constantin vill anfalla gerillan här. - Det är inget bra ställe, sergeanten.
Eld!
Jag är träffad!
Ingen fara. Ta på den här och återvänd till din position!
Sergeanten!
Sparvhöken till Stengeten. Gerilla vid 825. Jag upprepar: Fiender vid 825.
Se upp! De är på väg åt ert håll!
De är redan här! De skjuter på oss med maskingevär!
En sårad! Tillois är träffad!
Eld upphör! Det är Dougnac.
- Eld upphör! Det är våra egna! - Eld upphör!
Det är Dougnac. Det är våra egna!
- Ni ska ju vara vid 1735! - Löjtnant Constantin följde bara order.
- Han är helt fel ute. Var är idioten?! - Där borta.
Constantin! För helvete!
Militärbasen i Mazel
Givakt!
Skyldra gevär!
Löjtnant Constantin, å Presidentens vägnar-
- och i kraft av min befogenhet, utnämner jag er till riddare av Hederslegionen.
Vi tilldelar er ett krigskors.
Ni anmälde er som frivillig. Gratulerar. Varför inte ett skrivbordsjobb i Alger?
- Vad sysslar ni med i det civila? - Industridesign.
Det blir tufft för att vara en första postering.
Ni ska ersätta en avliden.
Constantin hade verkligen otur.
Det var hans sista uppdrag. Han skulle ha åkt hem i dag.
Ni ansvarar för det mest isolerade området med ett hundratal gerillamän.
En f.d. sergeant ur De Lattres armé leder dem. Han heter Slimane.
Han gömmer sig i de här bergsmassiven. Hitta Slimane, så att vi kan krossa dem.
- Hur blev löjtnanten överraskad? - Hans tid var kommen, det är allt.
Fräscha upp er, löjtnanten. Sergeant Dougnac följer er till förläggningen.
Jag åker till staben. I morgon beger ni er till Taïda. Gerillan var där i natt.
På uppdrag till Taïda på gränsen till det förbjudna området
Hon som står där borta med pojken, vid fåren.
Det är min kusin Zarah. Bredvid henne står hennes son Amar.
- Är det din by? - Taïda... Vi har kontrollen på dagen.
Gerillan på natten. Revolutionärerna samlar in pengar varannan vecka.
- Betalar folk? - De är så illa tvungna...
Ser ni gamlingen på klippan där borta?
Han är spanare. Gerillan skar av hans näsa och läppar för att han rökte.
Det är förbjudet att röka. Så alla här betalar. De har inget val.
Chefen! Chefen!
- Nått nytt, Meziane? - De var här i går kväll.
De tog mat, bröd, bönor - rubbet.
- Du är för generös. Inga vapen? - Här finns inga, chefen.
Skitsnack! Jag vet att gerillan har ett gömställe här nånstans.
Fråga ut alla och sök igenom husen!
Lefranc och Lacroix klockan tio, Maheu och Zunino klockan tolv. Rappa på!
Ingen vet nåt här.
Försvinn!
Var Slimane här, kusin?
- Var är vapnen? - Vi såg inget.
- Amar, var din bror med Slimane? - Han såg inget.
Jag pratar med din son.
Min bror kommer att döda dig.
Nu räcker det!
Låt min son vara. Han har inte gjort nåt. Han har inte sett nåt. Jag svär.
- Säg det till dem, Rachid. - Han var borta. Brodern är gerillaman.
De ses. Vi ska få honom att prata.
- Jag tar hand om grabben. - Nej, han stannar hos sin mor.
Samling. Vi ger oss av. - Nu går vi!
Vi kommer tillbaka. Säg sanningen nästa gång, annars vet du vad som händer...
- 40 på Rougier. - Jag satsar 20.
Helvete!
Tänder du?
- Kolla nu. - Kom igen!
Mitt i prick!
Vem är esset? Jo, jag!
Givakt!
Det är lugnt. Ni behöver inte hälsa här.
Fortsätt. - Har ni läsk?
Det hör inte till vårt sortiment, men jag ska kolla.
- En sober officer är ingen soldat. - Då bjuder jag laget runt!
Löjtnanten bjuder!
Skål för löjtnanten!
Ni borde ta bort gradbeteckningarna.
Guld drar till sig bly.
- Låt oss skåla för löjtnant Constantin. - Skål för löjtnant Constantin!
På andra uppdraget till Taïda
Vänta!
Framåt, på rad.
Den här vägen är längre, men ingen ser oss.
- Är ni säker på era källor? - Rachid!
- Säg till löjtnanten vad din kusin sa. - Att insamlaren var där i dag.
Gå och kolla läget. Ta med dig Lounès.
- Rachid är en bra soldat. - Alla f.d. gerillamän kan terrängen.
- Anslöt han sig till oss? - Vi värvade honom.
- Litar ni på honom? - Ja, han är helt på vår sida.
Vi missade insamlaren. Alla har gett sig av.
Byn verkar tom.
Rachid!
Det måste ha skett i natt. Gerillan måste ha vetat att vi skulle komma.
Det är inget rent barbari. Det är en varning till de andra byarna.
Det är ingen fara.
Det är över nu.
Ingen fara.
Givakt!
Lediga!
Soldater...
Jag har svårt... Jag finner inte ord...
Löjtnanten menar... att det ni såg i Taïda...
...det får ni aldrig glömma.
Givakt! Utgå!
På uppdrag i det förbjudna området
Löjtnanten!
Klockan tolv.
Lefranc!
Maheu, kontakta Stengeten, snabbt!
Jag anropar, Stengeten kom.
- Stengeten här. - Skjut inte. Det är kvinnor.
Nej.
Vi har order att skjuta på allt som rör sig.
Inte på obeväpnade kvinnor...
För helvete, Dougnac! Jag gav order om att inte skjuta. Vad tog det åt er?!
Kvinnorna här går barfota.
- Det kunde inte ni veta. - Bra gjort, sergeanten.
Uppställning. Vi fortsätter uppdraget. Mål: Mechta Rehki.
Vad gör du på förbjudet område?
- Var är Slimane? - Vad sa han?
- Att han inte har sett nån. - Han ljuger. Han tillhör gerillan.
Jag inte gerilla. Länge leve De Gaulle!
Du ljuger, ditt förbannade gerillasvin!
Gör inte om det där.
Ni hörde vad löjtnanten sa! Sök igenom stället!
Maheu, förbandslådan! Meddela staben att vi har en fånge.
Har du mina cigg?
Och drickat?
God kväll. Jag ska hämta fången.
Utmärkt. Han fick en smäll i huvudet och bör läkarundersökas.
- Tack. - Till er tjänst. Trevlig kväll.
Ni är bra packad, sergeanten.
Jag följer er.
Lacroix, kom hit!
"Allt är bra, älskling. Folk är gästvänliga."
"Vår närvaro lugnar dem."
Vem är din chef?
- Han tänkte just erkänna. - Försvinn från mitt område!
Förstått?!
Är det du som kommer med kaffet nu?
- Har din son ritat dem? - Ja, han är sex år.
Tack för allt, löjtnanten.
Det ordnar sig. Vi ska ta hand om dig.
Lacroix!
Lefranc! Ska vi byta?
Inte lätt att hitta kött i den här sörjan.
Saïd! Är sardinerna goda?
Matransonen för harki. De är muslimer. Jag har konverterat.
Le, löjtnanten. Som minne när jag sluppit härifrån.
Filma Saïds ärr i stället. - Saïd!
Visa löjtnanten ditt ärr.
- Monte Cassino, 18 maj 1943! - Visa dem.
De allierade behövde fyra slag för att erövra Monte Cassino.
Jänkar, britter, nyzeeländare och polacker misslyckades.
Vi slogs mot tyska fallskärmsjägare. Rena blodbadet.
Tack vare såna som Saïd intog man Rom.
- Major Berne sa: "Jag är stolt över"... - "Att ha haft äran att leda såna män."
Det var en tuff strid, Monte Cassino. Ni hade tur som överlevde.
Ja, ett bajonetthugg, 74 stygn och en medalj.
- Du lurade döden, som en riktig krigare. - Ja, jag är en god soldat.
Så god att gerillan försökte tvångsvärva mig.
De halshögg min fru och mina tre barn.
- Har ni familj i Frankrike, sergeanten? - Nej, jag var gift i två år i Indokina.
Jag skickar lite pengar till henne ibland. Och ni?
- Jag har en fru och en liten son. - Ni måste sakna dem.
Ni borde åka hem till dem.
Varje morgon skrev han ett brev till sin fästmö som han inledde med:
"Jag skriver till ljudet av vinande kulor."
- "Ljudet av vinande kulor"? - Ja.
Snarare "till ljudet av svinaktiga killar".
Ta kulsprutan. Hit med en penna. Ni skjuter, så skriver jag.
Framåt, Delmas.
Givakt!
Be dem utgå.
- Utgå. - Stanna inte här.
Fången har pratat, löjtnanten. Han har erkänt.
Se till att hitta Slimane.
Vi vet när han kommer till Mechta Rehki.
Vi ska planera en operation.
Följ med, Terrien.
Kapten Berthaut från underrättelsetjänsten.
Ledig.
Ni ska få prata i fred.
Hur går det med gamle Dougnac?
Vi var i Indokina tillsammans.
En öl, löjtnanten?
Synd. Den är kall.
Ni lär visst må dåligt.
Det var jag som fick er fånge att erkänna.
Jag gillar det inte heller, men jag lyder order.
Är en order moraliskt förkastlig ska man vägra utföra den, kapten.
Är det här moraliskt rätt, kanske?
De här besparar jag er, så slipper ni kräkas. Lemlästade fransmän.
Halshuggna, med sina testiklar i munnen.
När jag tvivlar, tittar jag på dem.
FLN har vidriga metoder, men era är inte bättre.
Här är som i Indokina. Det är inget traditionellt krig.
Det är psykologisk krigföring.
FLN är en minoritet som underminerar landet. Den måste elimineras.
Kan jag vara uppriktig?
Javisst.
Vi lät ju Tunisien och Marocko bli självständiga.
- Varför inte Algeriet? - Algeriet är Frankrike.
Om Algeriet är Frankrike borde vi kanske ge samma rättigheter till alla.
Behandla algerierna som franska medborgare i stället för undersåtar.
FLN:s kamp är berättigad.
En dag måste vi förhandla. Vi kan inte svara med samma barbariska metoder.
Det förvånar er kanske, men för femton år sen var jag med i motståndsrörelsen.
Jag organiserade bakhåll.
Jag greps och torterades av Gestapo, men överlevde.
Men de här rök.
De riktiga spottade jag ut i badkaret.
Ni har just kommit hit, löjtnanten, men ni lär ändra er.
Som vi alla.
Det tror jag inte.
Operation Slimane vid Mechta Rehki
Du stannar hos mig.
- Klippan till Solen. Inget nytt. - Uppfattat. Stanna där. Klart slut.
- Hoppas att gubben inte lurade oss. - Vid 110 volt talar man alltid sanning.
De kommer i skymningen.
Det hade jag gjort i deras ställe.
Vad sjutton...?
Helvete!
Var är de?
Théron, ge mig radion!
Klippan till Solen. Fiender 100 m ovanför!
- De angriper oss med kulsprutor. - Uppfattat. Angrip dem.
- De behöver hjälp. - Nej, löjtnanten klarar det.
- Dougnac täcker oss. Var beredda. - Var beredda!
- Framåt! - Framåt!
Kom igen!
Rougier! Rougier...
Allah är stor... och Mohammed är hans profet.
På dem, Dougnac, som i Indokina.
Han var spanare! Resten av gruppen är där uppe!
De måste ha varit här före oss. Nån måste ha tjallat.
Be majoren ingripa!
Klippan här. Vi är fast! Angrip dem i flanken vid 1835.
- Jag upprepar: Förstärkning! - De är fast. Vi måste ingripa!
- Uppfattat. Vi skickar specialdunkar. - Major...
Vill ni att hela kompaniet ska gå under?
- Inga specialdunkar! - Inga specialdunkar, löjtnanten.
Stanna där ni är. Luftstöd om mindre än två minuter.
- Hör ni mig, Klippan? - Uppfattat.
På med näsdukarna!
Näsduken, Lefranc!
Sätt på er näsduken, löjtnanten.
Uppdraget slutfört. Ber om tillstånd att återvända till basen.
Gratulerar. Ni kan återvända. Klart slut.
Solen till Klippan. Kontrollera resultatet.
Allah är stor och Mohammed är hans profet.
- Skål för Esset! - Och för Rougier.
Och Delmas.
Kropparna skickas hem i morgon. Jag måste skriva till deras familjer.
Napalm är väl bara tillåtet i krig?
"Krig"? Officiellt "bibehåller vi bara ordningen".
Och har ni sett nån napalm? Nej, bara "specialdunkar".
Släng hit en öl, Amar!
Det var han som tjallade.
Hit med en öl, för helvete!
Ni är paranoid.
På uppdrag i det förbjudna området
- Ingen gerilla i natt, sergeant. - Du har rätt. De lär knappast komma nu.
Vi tar en paus och går tillbaka.
Pluton!
Löjtnanten, jag ska visa dig nåt.
Fint, va?
Ett gömställe.
Jag brukade komma hit när jag var liten.
Med din bror...
Här... Den är till dig. Ta den.
Vigier och Attia, hitåt!
Sök igenom hela området! Varenda buske och klippa!
Lefranc, klockan tolv med fyra man. Kom igen!
- Vad händer? - Rachid har försvunnit.
- Lacroix, upp dit med ditt maskingevär! - Rachid är en jävla förrädare!
Major Vesoul vill träffa oss angående Rachids försvinnande.
- Hur kunde han förråda oss? - Än så länge är han bara försvunnen.
"De kommer att knäcka de oskyldiga. Om jag känt till detta förbannade öde"-
- "hade jag gått till angrepp först. De lär skära halsen av mig"-
- "eller fördriva mig." Det är en kabylisk dikt som betyder...
"Stick, fransmän. Det här är inte ert land. Annars dödar vi varenda en av er."
Gerillan ser fransmännen i Algeriet som tyskarna hos er under kriget.
De ser sig som motståndsmän.
- Och du? - Jag är soldat, chefen.
Jag slogs mot tyskarna.
Nu slåss jag mot gerillan, fortfarande på fransmännens sida.
- Och Rachid? - Rachid är en god soldat.
Han har också blivit min vän.
Men jag skjuter honom om han är en förrädare.
På väg till basen
Stackars Rachid. Han visste inte på vilken sida han var längre.
- Hej, Dougnac. - Berthaut.
Jag har med mig en present, Terrien.
Vi har ingen nytta av honom. Låt honom gå på utflykt.
Samla ved eller nåt. Det är en order.
- Jag vägrar att lyda ordern. - Ni börjar gå mig på nerverna.
- Nu lyder ni. - Vad händer annars, kapten?
Då rapporterar jag saken.
Maheu! - Zunino!
Posten!
Post, grabbar!
- Fortfarande samma flyt, Berthaut? - Ja.
Jag tar hand om fången om du lämnar Terrien i fred.
Som tack för den gången jag räddade livet på dig i Indokina.
- Varför haltar du? - En skada.
- Nyligen? - Nej, jag blev skadad i kriget.
Var du med i kriget? Var blev du skadad?
- Monte Cassino. - Otroligt! Jag med. Vad heter du?
- Idir Danoun. - Idir Danoun... Det säger mig inget.
Var du med i slaget om Belvedere?
Minns du när tyskarna besköt oss från Cifalco?
Otroligt! Vi var båda med i slaget om Monte Cassino.
Var du vid Monte Cassino? Vilket regemente?
Algeriska 7:e infanteridivisionen, 2:a kompaniet.
Vi tar paus!
En cigarett?
Har du släkt här i trakten?
Nej, alla är döda. Mördade.
Varför gick du med i gerillan?
Se på den här cigaretten. Den är du.
I ena änden har du franska armén, i den andra har du FLN.
Vad du än gör, är det kört.
Du vet inte vem du är längre. Du är inte längre algerier.
Och du kommer aldrig att bli en fransman.
Stick! Försvinn!
Ge dig i väg.
Vänta! Min medalj!
Varsågoda.
Pluton... Givakt!
Lediga.
Du är fri, soldat.
Jag sa att du är fri.
Det var en sån gerillaman som dödade min familj!
Löjtnanten, sergeanten...
Fången försökte fly. Han sköts. Jag skriver rapporten.
Tror ni att jag är dum?
Utgå.
Posten!
Kom in.
- Ni har fått post, löjtnanten. - Tack. Lägg dem där.
Läser ni inte era brev?
Brådskande meddelande från staben, löjtnanten.
Samla ihop killarna.
Utgå.
Uppställning!
Givakt!
Kolonn!
Vänster om!
Lediga.
Ett plan såg Slimanes rebeller för två timmar sen.
Vi ska bege oss till förbjudna området via bergen och lokalisera gömstället.
Vigier, Attia, Danoun, Azoun, Zunino, Crimault, ni stannar i lägret.
Ni andra ska på ett 48-timmarsuppdrag. Ni har tio minuter på er att packa.
Utgå, sergeant.
Givakt!
Utgå.
På 48-timmarsuppdrag, 08.35
- Helvete! - Ta täckning!
Lacroix, AK:an!
- AK:an! - Jag har tappat den!
- Gå och hämta den! - Jag gör det.
Lacroix!
Gå och hämta AK:an! Saïd, hämta AK:an!
- Hämta AK:an! - Nej!
- Det är en order! - Nej!
Hämta den! Nu lyder du, Saïd!
Nu lyder du! Vad är det med dig, Saïd?
För helvete!
Täck mig!
Varför lyder du inte? De är också gerillasoldater. Varför lyder du inte?!
Sergeanten!
Gerillan har dragit sig tillbaka, löjtnanten.
Jävla galning!
Upp med dig!
Klippan anropar Solen, hör ni mig? - Major Vesoul, löjtnanten.
Solen här, Klippan.
Rebellerna såg oss innan vi nådde fram. Vi har en skadad. Kom.
Uppfattat. En helikopter kommer och hämtar den sårade.
Dela er i två grupper.
Grupp 1 beger sig till 1450 i gryningen med den sårade, grupp 2 fortsätter.
Jag upprepar: Grupp 2 fortsätter.
Gerillan är efter oss. Vi borde ställa in uppdraget och lämna området.
Nej, fortsätt uppdraget.
- Helvete! - Jag upprepar. Fortsätt. Klart slut.
Hörde ni? Vad säger ni?
Vi delar på oss. Ni tar den sårade. Vi ses vid 865 och fortsätter tillsammans.
Saïd, Hassib, Ali, Lefranc, Maheu, Amar följer med mig!
Resten följer med mig!
Lycka till, löjtnanten.
Kom igen!
I det förbjudna området, 21.40
- Måste vi ta den där vägen, löjtnanten? - Vi har inget val.
- Saïd, ta med dig en man och spana. - Löjtnanten...
Jag vill hem, löjtnanten. Jag vill inte dö här, som Delmas och de andra.
Du ska inte dö. Du klarar dig.
Jag ser bilder framför mig. Napalmen...
- Jag känner fortfarande lukten. - Jag vet. Det gör vi alla.
Du får filma Montmartre åt oss och visa det för grabbarna.
- Tack, löjtnanten. Så jag får åka hem? - Ja.
Ouram, ge mig min kamera.
Jag ska få åka hem. Jag ska hem!
Kom, löjtnanten!
Helikoptern är här, löjtnanten.
Ta täckning!
Det är en krypskytt. Ta den vägen. Jag stannar här.
Evakuera!
Vid mötespunkten 07.31
Hör ni mig, Stengeten?
- Nå? - Här vimlar av rebeller!
De förflyttar sig i små grupper. De verkar förfölja oss.
Vi måste ta oss härifrån.
- Vi måste härifrån, löjtnanten. - Nej, vi väntar här på sergeanten.
- Vi måste ge oss av. Det är för farligt! - Det är en order!
Här kommer han.
Där, klockan elva, löjtnanten.
De är på väg mot sergeanten. Han har inte sett dem!
De är tungt lastade. Eld!
- Jag hör er, kom. - Begäran om helikopter till 1977.
- En sårad, en död. - Nej, alla helikoptrar är upptagna.
Det tar minst tolv timmar att nå närmaste post. Evakuera genast!
- Nej. Jag upprepar: Nej, omöjligt. o -Är du döv?! Evakuera!
Klart slut. Jag upprepar: Klart slut.
Ökenräven anropar Stengeten, hör du mig?
Sergeanten!
- Ökenräven till Stengeten. Hör du mig? - Ja.
Vi evakuerar om 40 minuter. Jag upprepar: Om 40 minuter.
Tack och lov, Berthaut! Var försiktig. Här vimlar av gerillamän.
Lugn. Vi ses vid 1628. Platsen är säkrad.
Uppfattat. Jag är där om en halvtimme.
Kom igen!
Tre veckor på sjukan och du är redo för brudarna igen.
- Tack, sergeanten. - Tacka kapten i stället.
- Tack, kapten. - Ingen orsak.
- Terrien verkar inte må bra. - Oroa dig inte. Han är tuff. Åk nu.
Nu är vi kvitt, Dougnac. Vi är tillbaka på ruta noll.
- Då åker vi. - Ja, kapten.
Hej då, Lefranc!
- Sätt på dem, bara! Hej då, Lefranc! - För Algeriet!
Det är de! Dougnac, det är de!
Stanna!
Det är de. Det är de, Dougnac!
Där borta.
- Det är Berthaut klockan tolv. - Nej, klockan tio.
Helvete! Vi är för långt bort! - Théron, radion!
Ökenräven, gerillamän klockan tio ovanför passet. Gerilla klockan tio!
Du har gerillan efter dig, Berthaut!
Théron, begär förstärkning. Kanal 16! Luftstöd!
Kom igen, Dougnac.
Det är lönlöst, men vi kan genskjuta dem.
Jag gör det.
Dougnac... Ta två man och min helikopter.
För Berthauts kropp till staben. Be läkaren...
Jag vill att han ser presentabel ut för familjen när han kommer hem.
Titta noga. Så beter sig riktiga rebeller.
De mördar och lemlästar era kamrater.
Vissa av er undrar väl vad ni gör i Algeriet-
- långt hemifrån, långt ifrån era familjer.
Jag hoppas att ni alla nu vet varför ni slåss.
Det här brottet ska inte förbli ostraffat.
Ut! Ut med er!
Ut!
Ditt luder!
Ut! Ut, sa jag!
Framåt!
Såg åt dem att hålla käften!
Håll käften!
Hela byn är samlad, major.
Major! Vi hittade vapen hos gamlingen.
Och den här unge mannen har sårats av en kula.
Rör mig inte.
- Vad sa han? - USA lämnade kvar vapen här 1943.
Han säger att han deltog i första världskriget.
Och skadan? Han driver med oss.
Terrien, ta hand om fångarna.
Vad gör vi med byborna, major?
Eftersom vi hittade vapen och en sårad, sergeanten...
Vad heter din ledare? Är det Slimane som är din ledare?
Snacka nu.
- Titta nu. - Vi sliter testiklarna av honom.
Känner du Slimane?
På testiklarna!
Prata... Prata...
- Snacka! - Snacka!
Hjälp honom! Säg vad du vet!
Sluta! Det vet inget! Han är för gammal. Ni dödar honom! Sluta!
- Inte du, löjtnanten. - Vad är det med dig?
Är han din farfar? Vill du också ha dig en stöt? Försvinn!
Veva på, Théron! - Vatten, Zunino!
- Jag skär av dig testiklarna! - Sluta!
Veva på, Théron.
Det händer inget. Det kommer ingen ström.
Helvete!
Vad tjänar det till?! Han är död!
Idioter!
Nu snackar du! Var är Slimane? Var är han?!
Er fånge sa sanningen. Vi har kollat upp det.
Slimane brändes ihjäl under Operation Mechta Rehki.
Bravo. Uppdraget är slutfört.
Organisera ett flyktförsök. Det finns en liten glänta nedanför vägen.
Glöm inte att göra er av med kroppen.
Lägg an!
Löjtnanten?
Eld.
När ni är klar kommer ni till staben med rapporten-
- så får ni en medalj och permission.
Grenoble, Frankrike
Då var vi framme.
- Kom och ät, Pierre! - Fem minuter till, mamma.
Kom genast, annars får du smisk!
Ja, ja...
Kör.
Känner ni till landet vars prins är ett barn-
- i drömmarnas och poesins värld? Här möter man förtrollningens magi.
I december spenderar fransmännen 25 miljarder på sina barn.
Ett blygsamt leende är vad vi får i utbyte.
I Algeriet växer norra delen av oljeledningen i Bushim Sila-
- med 3-5 km per dag.
I norra Aures handlar det inte om militära erövringar-
- utan om att vinna folks hjärtan.
I Mitidja skyddar soldaterna fälten, så att bönderna kan arbeta i fred.
Tack vare arméns fredliga närvaro kan Algeriet förbereda sig inför framtiden.
Vad väntar du på? Jag eller en gerillaman? Vad är det för skillnad?
Fortsätt, annars dödar jag dig!
Ni borde ha stannat i Frankrike, löjtnanten. Ni hör inte hemma här.
Försvinn!
Ge mig pistolen, sergeanten.
Det är en order.
- Vi måste skriva en rapport, löjtnanten. - Utgå.
Söndagen den 24 december
Stilla natt
Heliga natt
Frid till alla
På denna dag
Allt är lugnt
Allt är stilla
Alla män har slutit fred
Det är jul i dag, det är jul i dag
God jul!
Filmen! Filmen!
Vad är det för film? Vi vill se Lollobrigida.
- Sophia Loren. - Tuttar! Tuttar!
Tysta! Tysta! Kan ni lugna er? Det är ingen film.
Snälla ni, hör på mig.
Lacroix ville överraska oss med en filmvisning till jul.
Jag lät framkalla hans rullar när jag hade permis. - Ouram.
Släck ljusen.
Skål för Lacroix!
"Sätt på dem, bara!"
Sätt på dem bara, Lacroix!
Det är jag!
Det är ni, löjtnanten. Titta på sergeanten.
Det är jag!
Monte Cassino, 18 maj 1943. 18 maj 1943!
- Zunino, var är sergeanten? - Ute på jakt, löjtnanten.
- Ensam? Vart gick han? - Till ravinen.
Dagen då Terrien dog hade jag redan gett mig av. Jag hade deserterat.
Jag missade krigsslutet.
Algeriet blev självständigt 1962. Det var givet från början.
Det dröjde innan jag insåg det. Vi slogs förgäves. Kompisar dog i onödan.
Jag tänker ibland på Terrien. Han hade tur som blev skjuten.
Han, med sin idiotiska idealism, hade inte stått ut med den han hade blivit.
Två miljoner unga fransmän deltog i Algerietkriget.
27 000 av dem dog.
Mellan 300 000 och 600 000 algerier beräknas ha dött.
Inte förrän i oktober 1999 erkände franska staten-
- att Algerietkriget ägt rum.
Översättning: Lotta Rossi Noble Text